Pappa.
Ok. Stille nå.
Jeg er her, elskling.
Hva gjør du, Willow?
Jaså?
Hva gjør du, Willow?
En, to, tre!
Sånn, ja.
Tisse litt.
Hva er det?
Vent.
Se!
Se. Alt er som det skal.
Sånn, ja.
Hvem er det?
Ikke drikk ditt eget piss, Willow.
Ikke spis din egen dritt.
Selv ikke når det er gjenvunnet.
Selv ikke når det ikke ser ut som piss eller dritt lenger.
Det er et tabu.
Ta-bu.
Ulydige stakkar.
Sånn, ja.
Tabu.
Ta-bu.
Ta-bu!
I det minste for meg.
Men ikke for deg.
Ikke for deg.
Søte lille jente.
Tenk om far kunne se meg nå.
"Hvis du bryter mot naturens lover, får du lide for det."
"Din lille jævel."
Vent på meg!
Vent! Kom igjen!
Vent på meg!
Willow
Hvor gjemmer du deg nå?
Der i lysskinnet
midt blant alle trærne
Edderkopper og andre kryp
kryper på hånden din
Over ditt kne
Willow
Jeg må mate hunden.
ID 149 rapporterer.
Jeg fjernet den ødelagte delen av den eksterne magnetskiven-
- og byttet den ut mot en jeg laget selv.
For å spare strøm, vil jeg dumpe alt som ikke er nødvendig.
Jeg kjenner konsekvensene. Både barnet og jeg har det bra.
Blodverdiene er normale, og synet er stabilt.
Selv om ingen vil se dette på 100 år...
Dra til helvete. Over og ut.
Rapport registrert
Livsoppholdende systemer forlenget i 24 timer
Du er så lett, Mink.
Du er her knapt.
Nedfrysningsenheter deaktivert
Kom igjen.
Så mange tårer i en så liten kropp.
Stopp, vær så snill.
Vær så snill. Du tar livet av meg.
Du tar livet av meg. Vær så snill.
Ok?
Jeg er redd, Willow.
Jeg kunne ha druknet deg som en kattunge.
Det hadde vært så enkelt.
Det hadde vært du først, og så jeg.
De jævla bildene fra Jorda.
Jeg kan ikke fatte at de fremdeles kommer hit etter så lang tid.
De er som et virus som jager oss.
Parasitter.
Jeg bevarer fatningen. Jeg har bevart fatningen.
Jeg har aldri brutt sammen.
Jeg vil bevare fatningen.
Hun er min.
Jeg er hennes.
Faen.
Siden vi forlot solsystemet, har det vært radiotaushet.
Ingenting.
De tilfeldige bildene.
Kanskje de var programmert for å holde oss i ro.
For å få oss til å tro at det var mulig å vende tilbake.
Vi skapte ritualer.
Først for hygiene.
Her.
Kaliyuga, menneskets siste tidsalder.
Visste du at det fremdeles fins leoparder i gata der jeg bor?
Det overrasket meg at du besøker en konferanse i et så kaldt land.
Hva fikk deg til å forlate åsene i Assam og si ja?
Nysgjerrighet.
Det fins vel en mer alvorlig grunn også?
Ja.
Det har jeg sannelig.
Man utfører radikale eksperimenter i verdensrommet.
Dødsdømte fanger brukes som forsøkskaniner.
Er det virkelig slik vestlige regjeringer vil håndtere forbrytere?
Jeg tviler på det.
De får ikke vite sannheten om...
- Om hva? - At de aldri vil komme tilbake.
Vi kan ikke engang kontakte dem.
Deres beskjeder og rapporter trenger nå flere år for å nå oss.
Når vi er støv, vil de fremdeles reise videre gjennom rommet.
Nesten. Opp!
Kom igjen. Opp!
Opp. Opp.
Opp.
Vi var avskum. Søppel.
Avfall som ikke passet inn i systemet.
Til noen kom på den genistreken å gjenbruke oss.
Enkelte av oss var dømt til livstid.
Noen skulle henrettes.
Myndighetene tilbød oss å tjene vitenskapen.
I vår alder kunne vi ikke si nei.
Vi hadde bare vært borte fra solsystemet i tre år.
Nesten alle var fremdeles i live.
Konstant akselerasjon skaper en kunstig tyngdekraft-
-som gjør at vi unngår vektløshet.
Kroppen takler det bedre.
Ingen beroligende midler. Du har allerede for mye i vannet.
Der fikk du meg, søta.
De løy til oss, og du visste det.
Du visste det.
Jævla ny-sjanse-lege.
Da jeg så deg første gang, var du en skitten stoffmisbruker.
Se på deg nå.
Et utmerket eksemplar.
Jævla barnemorder.
Så du har et nervesystem likevel?
Hallo! Se på henne.
- Se på henne! Du dreper henne! - Ro deg ned.
Fatter du ikke at ingenting vil vokse i oss?
- Oppfør deg! - Dra til helvete!
Jævla hore.
Hei!
Hei.
Bra.
Hei.
Det er skittent.
Et ferskt jordbær.
Du.
Klar?
Hold deg fast.
Kom igjen.
Dr. Dibs prøvde å høste friske fostre som kunne overleve en fødsel.
Guttene var med for å få medikamenter.
Belønningen min, da?
Herlig. Takk.
Hvorfor fortsetter du å samle inn sæd?
Selv om du klarer å inseminere noen av jentene, dør barnet av stråling.
Oddsene taler ikke for oss, men når jeg har oppnådd perfeksjon...
Hva gjør du, da? Flyr din vei?
Alle unntatt jeg.
Jeg beholdt kroppsvæskene mine.
Hun trodde at hun gjorde meg en tjeneste.
En dag...
Hun var kjepphøy på den måten.
- Det gjør visst ikke noen nytte. - Mer enn du tror.
For en ydmykelse.
Du må tørke deg rundt nesa.
Jeg vet at jeg ser ut som en heks.
Dere kaller meg vel Gribben?
Du vet at du er pen.
Jeg forstår bare ikke hvordan du fremdeles kan tro på oppdraget ditt.
Det er som om du har blitt en slags spermashaman.
Det er bare en ny religion for deg.
Jeg har viet hele mitt liv til forplantning, lykkelige munk.
Skal du ut og så frøene dine?
Jævla sexsabotør.
Akkurat som alle andre, brukte jeg båsen, -
- men etter en stund valgte jeg avholdenhet.
Kyskhet var en måte å bli sterkere.
Herr Sølibat.
Denne munkegreia du driver med, er ganske kul.
- Du er så forfengelig. - Det kan du skrive opp.
Jeg trives her. Det minner om ungdomshjemmet.
Det minner om fengselet.
Det er som i hæren.
Jeg skjønner at du velger avholdenhet.
Man kan onanere seg i hjel.
Den knullebåsen skal vi ikke engang snakke om.
Du bruker den.
Jeg fikk min kone til å love å oppdra sønnen vår varsomt.
Det føles godt at han kommer til å klare seg.
Sønnen din er gammel nå.
Eller død.
Denne lille hagen lærer meg å nyte øyeblikket.
Ingenting annet spiller noen rolle.
- Heter du Tcherny på ordentlig? - Nei.
En russisk instruktør kalte meg det.
Jeg tror at det betyr "svart", men hvem vet?
Hvorfor heter du Monte? Har du italienske foreldre?
Nei.
Jeg ble oppdratt av hunden min.
Jeg er helt utslitt av all flygingen.
Jeg har fått nok av denne romdritten.
Ved 99 % av lysets hastighet så vi at hele himmelen ble dratt sammen.
Følelsen av å bevege seg bakover, selv om man beveger seg framover, -
- og kommer lengre unna det som nærmer seg...
Iblant holder jeg ikke ut.
Dibs sier at kapteinen er dårlig rustet for påkjennelsen.
Dårlige gener. Kroppen hans er invadert av leukemi.
Øynene hans er mer følsomme for strålingen enn våre.
Alt han ser, har en svart glorie rundt seg.
Jeg har gode gener.
Ok.
Kutt ut!
- Vær forsiktig med henne! - Ja.
Vi var halvveis og hadde fire år igjen til målet.
Vi måtte redusere farten, så skipet kunne nærme seg et svart hull.
Et av de nærmeste i vår galakse. Et lite.
Dette var hovedmålet for ferden vår.
Vår selvmordsferd.
Vi skulle se om vi kunne fange opp energi fra et svart hull.
Vi, heltene, -
- skulle da forsyne menneskeheten med nesten uendelige ressurser.
Deres Penrose-prosess.
Jeg vil knulle deg.
Det stinker.
Den vanlige stanken.
Den gjør meg opphisset.
Tcherny begynte å sove i hagen.
Jeg er glad for at jeg er svak og har blødninger.
Stille!
Ikke lyv til deg selv. En dag skjer det deg.
Du er svakere enn du tror, tross de hoftene.
Hvem faen tror du at du snakker til?
Ok.
- Siden... - Hold kjeft!
Ikke be meg om å holde kjeft. Du er så jævlig irriterende.
Iblant når jeg ser deg, vil jeg bare slå i stykker ansiktet ditt.
Din lille munn. Ditt tåpelige smil.
Den stemmen.
Hold opp med det.
Du vil skade deg. Skylling er for amatører.
Må vi binde deg fast igjen? Gå og legg deg.
Bra.
Jævla tøyte.
Dere er en gjeng småkjeltringer.
Min forbrytelse var den eneste som var verdt navnet.
Strålingsvarsel
Til og med her oppe stryker de svarte med først.
Er du syk? Vil du ødelegge maskinen?
- Det er det hun ville! - Ikke gjør det! Du er jo syk!
- Det er Guds vilje. - Gjør aldri det igjen.
- Hold deg unna. - Til helvete med ditt barneoppdrag!
Hormonene gjør ikke en dritt. Det er viljestyrke som dreper fostrene.
Det er et slag. Ikke si det til noen.
Faen! Rapporten.
Det var over for ham. Kanskje for oss også.
Oppdraget.
Alt.
ID 149, daglig framskrittsrapport.
Alle systemer er funksjonelle. Hele besetningen deltar i eksperimentene.
Over og ut.
Rapport registrert
Livsoppholdende systemer forlenget i 24 timer
Det er sengetid.
Alltid alene
Ensom og fortapt
Ingen har jeg å betro meg til
Ingen har jeg
som min forblir
Jeg må visst alltid være alene
Du har ingenting å frykte.
Det lover jeg.
Alt kommer til å bli bra.
Ingen hjelper meg slik jeg hjelper deg.
Ingen gjør slutt på min lidelse.
Jeg lever alene med skylden.
Hva?
Sug meg.
Vær så snill.
Hold opp!
Hva gjør du?
- Hold opp! - La henne være!
Stopp!
Hjelp!
La henne være, din jævel!
Nei!
Hjelp!
- Nei! - Hold kjeft!
Hei!
Ta dem av! Han brakk nesa på meg!
- Kom igjen! - Jeg skal drepe den jævelen.
Kom deg ut!
Kom igjen.
Gå, for helvete.
Bær meg.
Nei!
Det er ikke så lett å trenge inn i deg, hva?
Kroppen min adlyder meg.
Ok. Det ser bra ut.
Jeg kommer aldri til å få barn.
Det er jeg sikker på.
Ok. Pust.
Drepte du virkelig dine egne barn?
Du kvalte dem.
I de små sengene deres.
Med deres små puter.
Og mannen din.
Med kniv.
Jeg hadde tatt livet av meg.
Jeg forsøkte.
Det forklarer din plastskjede.
Dibs økte dosen da hun ville ha makt over oss.
Vi sloknet umiddelbart, alle sammen.
Vi sov i flere timer.
Sov.
Jeg er piloten.
Du kan ikke tvinge meg til å sove.
Sov.
Du lukter så godt, Monte.
Kanskje det er fordi at du aldri vil ha noe av meg.
Nå kan jeg få deg.
Hvorfor tar du meg aldri i armene dine?
Hvis jeg lukker øynene, vet jeg at jeg kommer til å kjenne deg i meg.
Jeg vet det. Jeg kan nesten kjenne det.
Ja.
Fyll meg.
Fyll meg, Monte.
Takk.
Ja.
Voks der inne, mitt barn.
Voks der inne.
Voks.
Voks, voks, voks.
Ja.
Barnet mitt.
De fikk meg.
Ja.
Mitt vakre barn.
Ja.
Kom igjen.
- Opp med deg. - Jeg hater den senga.
Kom igjen.
Gå til senga di. Kom igjen.
Kom igjen! Du er for tung nå.
Galning.
Det er for langt unna.
Bråkmakere og tapere, det var det dere var.
Jeg fant dokumentene deres.
Du drepte vennen din på grunn av en hund.
Ja.
Jeg er gal.
Ser jeg et farvel i blikket ditt?
Du er en dyktig pilot.
Ingen av oss andre kan gjøre dette.
Du har bestemt deg.
Hvorfor gråter du?
Jeg er rørt.
Jeg må være alene nå.
- Hvor skal du? - Til hagen.
Det er ikke Nansen!
Det er Boyse!
Molekylskyer
Helvete!
Barnet er din datter.
Skapt av dine gener.
Hun er skapt sterk.
Som sin bredhoftede mor.
I mine øyne er hun perfekt.
"Jeg synker heller ned i jorda etter å ha mistet deg,"-
- "enn å sitte og sørge når du har reist opp og møtt din skjebne."
- Hva snakker du om? - Det var det min kone sa.
Jeg sa at jeg gjorde dette for henne og sønnen vår.
For å forvandle skammen til en slags ære.
Hun sa at denne ferden var som å begrave henne to ganger, -
-og at jeg ikke forstår hva ære er.
Ikke noe svar.
- Det ser ut som vårt. - Det er likt.
Det er et lignende romskip.
Det kan være...
...andre mennesker...
...om bord.
Og?
Hva?
Kanskje de kan hjelpe oss.
Vi trenger ikke hjelp.
- Er du redd? - Nei.
- Ikke? - Nei.
Er du sikker?
Er det hunder?
Ja.
- Tok du med deg valpen? - Jeg måtte forlate den.
Hvorfor det? Vi kunne ha beholdt den.
Nei.
Jeg ville virkelig ha en hund. En liten hund å kjæle med.
Gå vekk fra døra. Jeg må desinfisere meg.
Den kommer til å dø der inne. Det er grusomt!
Hva vet du om ondskap?
Du vet ingenting om det.
Jeg må vaske meg. Flytt deg fra døra.
Flytt deg fra døra!
Kom deg ut.
Du hadde rett, far.
Unnskyld.
Jeg har alt jeg trenger her.
Vi går opp, småen.
Hva gjør du?
Ber.
Har du en gud å be til?
Hvilken gud ber du til?
Jeg så det på bildene fra Jorda.
Jeg ville bare vite hvordan det føles.
På tide å mate hunden.
ID 149.
Lokal dag: 6750.
Jorddager: 76 861.
Det ser ut som et krokodilleøye.
Mer som en munn som vil svelge oss.
Det er så stort.
Vi må prøve.
Jeg føler det.
Så du føler det?
Jeg trodde at vi var løsgjengere.
Men det er så stort.
Det har sikkert meget lav densitet.
Jeg tror på dette.
Det er trist at du fjernet alle data om deg.
Til og med fra fengselet.
Dere var kanskje forbrytere, men for meg er dere helter.
Alt blir uansett ødelagt av det svarte hullets flammevegg.
Det har ingen flammevegg, jeg er sikker. Vi klarer oss igjennom.
Du unngår alltid spørsmålene mine.
Ser jeg ut som mor?
Nei.
Se godt etter.
Øynene?
Nei.
Håret?
Ikke det minste.
Nesa? Munnen?
Du har gnagertenner. Du er en liten rotte.
Rotter er meget intelligente dyr.
Ser jeg rar ut?
Du er spesiell.
Du er så annerledes.
Du er ikke som noen annen.
Jeg elsker det.
Skal vi?
Ja.
Tekst: Jan Helge Hordnes www.btistudios.com